Győri Ágnes Soltvadkerten ismerkedett meg a kézilabdával. Majd több nagyobb klubnál is szerepelt. De legnagyobb sikereit a strandkézilabdában érte el.
Ha kell, még ma is beugrik az első csapatba Kispesten. Ahol jelenleg is több korosztálynak az edzője. Illetve jelenleg ő a női ifjúsági strandkézilabda válogatott kapusedzője is. Vele beszélgettem erről a sportágról, szóba kerültek a csapatok, a sikerek és persze Soltvadkert is.
Kezdetek. Hogyan kerültél bele a kézilabdasportba?
Gyerekkoromban Soltvadkerten jártam általános iskolába. Ott ismerkedtem meg a kézilabdával, Forgó Erzsébetnek köszönhetően. Majd onnan kerültem Kiskőrösre serdülő koromban.
Egyből kapus szerettél volna lenni? Hogyan jött, hogy végül kapus lettél?
Elsőként mezőnyben játszottam, minden poszton. Majd nem volt kapusunk egyik mérkőzésen és akkor én beálltam a kapuba. Ezek után elmentünk Dunaújvárosba egy tornára, ahol a legjobb kapus lettem. 15 éves voltam, és ez volt az első tornám, amikor kapusként játszottam. Nagyon sokat köszönhetek Fritch Margitnak, aki nagyon sokszor vitt át például edzésre, és emellett nagyon sok kapusedzést is tartott.
Milyen csapatokban szerepeltél?
Kiskőrösön voltam négy évig. Ott Horváth András volt az edzőm, akinek szintén nagyon sokat köszönhetek, mivel 16-17 éves koromban már felvitt a felnőtt csapatba. Érettségi után kerültem Dunaújvárosba az akkor mondhatni sztárcsapathoz, a Dunaferrhez. Ott rögtön a felnőttben találtam magam. Egyébként a kiskőrösi Vincze Melindával egyszerre mentem oda. Ott lettünk magyar bajnokok illetve kupagyőztesek is. Olyan nevekkel játszhattam, mint Radulovics Bojána vagy Pálinger Katalin. Mivel fiatal voltam ezért még kevés lehetőségem volt és váltottam. Elkerültem Kiskunhalasra, ahol akkor NB1-es női kézilabda csapat volt, melynek Zsiga Gyula volt az edzője. Hatodikak lettünk a bajnokságban, melynek köszönhetően szerepelhettünk az EHF kupában. Aztán egy sajnálatos esemény miatt ott megszűnt az NB1-es együttes. Én pedig visszamentem Dunaújvárosba ahol négy évet töltöttem el. Akkoriban már strandkézilabdáztam is. Majd elkerültem a Marcali NB1/B-és csapatához, mivel a párom Csurgóban szerepelt akkoriban. Ott egy évet játszottam, majd ezek után kerültem fel a Kispesthez, majd a felnőtt együttes másodedzője is lettem.
![](https://vira.hu/wp-content/uploads/2020/05/100583000_564567457535263_686866112167542784_n.jpg)
A strandkézilabda adta magát, hogy a terem mellett-után ott is kipróbáld magad?
Dunaújvárosi létem utolsó évében kezdtem a strandkézilabdát. Akkor ott nagyon kellett harcolnom az edzőmmel, hogy mehessek. De végül megegyeztünk és azóta is űzöm a kézilabda, ezen fajtáját.
Mint ismeretes sikert sikerre halmoztatok a strandkézilabda válogatottal. Mesélnél ezekről pár szóban?
Igen, nagyon szép sikereket értünk el. Európa bajnokságot nyertünk, Világbajnokságon másodikak lettünk. Illetve a világjátékokon és a strandjátékokon is szintén második helyezettek lettünk.
Több kitüntető címmel is rendelkezel már.
Igen. Európa bajnokságon kétszer választottak a legjobb kapusnak, és szintén kétszer világbajnokságon is. Illetve a világjátékokon és a strandjátékokon is voltam a legjobb kapus. Ezekből kettő éppen tavaly volt. 2014-ben Soltvadkerten az év sportolójának választottak. Rá egy évre pedig megkaptam a Kispest sportjáért kitüntetést is.
![](https://vira.hu/wp-content/uploads/2020/05/99423276_277653733604511_1847384593582260224_n.jpg)
Soltvadkerti származású vagy. Milyen gyakran jársz haza? Követed a soltvadkerti sportéletet?
Most két hónapja itthon vagyok már a vírushelyzet miatt, ami nagyon jó persze. Mindennapjaimat úgy töltöm, hogy körbefutom a Vadkerti-tavat és sokat fagyizok. De egyébként sokat szoktunk jönni Soltvadkertre anyukámékhoz például bográcsozni. A keresztfiam is kézilabdázik és sokszor szurkoltam neki itthon a meccsein. Nagyon tetszik, hogy mindig van Soltvadkerten női és férfi kézilabda szakosztály, és a nyári edzőtáboraimat is itt szoktam tartani.
Legemlékezetesebb védésedet fel tudod idézni?
Igen. Ami legnagyobb és nagyon jól is emlékszem rá, amikor megnyertük az Európa bajnokságot a strandkézilabda válogatottal. Akkor a találkozón döntetlen született és szétlövésben dőlt el bajnoki cím. Olyan sokáig nem hibázott egyik fél sem, hogy jött a hirtelen halál és ott sikerült megfognom az egyik lövést.
Amit viszont nagyon nagy élménynek tartok, amikor az ifjúsági válogatottal nyertünk egy Világbajnokságot Mauritiuson. Akkor felülmúlták a lányok önmagukat és nagyon meggyőző játékkal lettünk világbajnokok.
Amire a legbüszkébb vagyok, hogy két hét alatt kétszer lettem Európa bajnokságon ezüstérmes tavaly játékosként és edzőként is Lengyelországban. Akkor az egyik kapusom és én is a legjobb kapus címet érdemeltük ki.
![](https://vira.hu/wp-content/uploads/2020/05/99090640_2628899967334910_3642885106055512064_n.jpg)
Példaképed van?
Ha most mondanom kell, akkor Pigniczki Krisztinát mondanám. Vele együtt edzettem és játszottam a Dunaújvárosban. Sok-sok edzés és alázatos munkáját mindig nagyra becsültem.
Milyen játékosnak tartod magad a pályán?
Teremben inkább gondolkodni próbálok, míg a strandon pedig élvezni a játékot. Nagyon szeretem, hogy ott vagányok is lehetünk.
Mit csinálsz, amikor nem kézilabdázol éppen?
Edzéseket tartok a korcsoportjaimnak.
Hogyan élted meg a mostani helyzetet? Voltak kedvenc karanténos elfoglaltságaid?
Az egyik fő elfoglaltságom a szobafestés volt. Budapesten, ahol lakunk a párommal azt a lakást kifestettem. Egyébként meg amit már említettem is, lassan két hónapja itthon vagyok és sokszor körbefutottam a Vadkert-tavat egyik Soltvadkerti barátnőmmel.
Beniczki Dávid